Побудь іще день вдома.
Не хочу.
Не сперечайся.
Зосередься на одужанні.
Але так у класі я стану чужою.
Ти уже чужа... напевно.
Що?
Минув уже тиждень з церемонії відкриття, звісно, тебе ніхто не знає.
Тепер я хочу піти навіть більше.
Навіть не думай.
Аж доки не побореш застуду.
Приємно познайомитися!
Приємно познайомитися.
Мене звуть Йошіока.
Юіко? З ким це ти розмовляєш?
Ні з ким.
Що ти хотіла?
Тобі дзвонить однокласник.
Алло?
Слухаю тебе.
Алло?
Йошіока-сан?
Приємно познайомитися.
Я староста, Мацубара.
Я маю передати тобі деякі шкільні оголошення, але...
тобі зручно зараз говорити?
Алло?
Ем...
Тобі вже краще?
А, так!
А, я вже цілком здорова.
Ясно.
Радий це чути.
Після орієнтації першокурсників через день
хлопців та дівчат розділять для медкомісії.
Оскільки на комісію треба прийти в спортивному,
не забудь його захопити.
Я його слухала ніжний голос по той бік слухавки,
і моє серце калатало і калатало.
Який гарний голос...
Цікаво, що він за людина?
Цей Мацубара-кун.
Схоже, що температура знову піднялася.
Треба було лишитися вдома.
Почуваюся кепсько...
Вибач.
Мені трохи зле.
З тобою все гаразд?
Цей голос...
Тобі вже краще?
Ем...
Ти випадково не...
...Мацубара-кун?
Е?!
Так, я Мацубара.
Це в нього там...
...паперовий пакет?
У Мацубари-куна чарівний голос, але
і на вигляд він досить незвичайний.
Переклад: Rosava
Для вас старається команда Otaku no Sekai
За ансабом: thebluepanda
Закохатися в голос
Серія 1: Якій людині належить цей голос?!
Мацубара-кун, староста класу 1-С?
Це я.
Я Йошіока з класу 1-С.
П-приємно познайомитися!
Дякую за вчорашній дзвінок.
А, Йошіока-сан.
Невже... тобі все ще не покращало?
Е?!
Ну... ем...
Що мені відповісти?
Вчора я сказала, що цілковито здорова.
Ем...
Мацубара-куне?
Ходи за мною.
Мацубара-кун.
Його немає?
Маччян...
- Але він був... - Учителю.
Так, Мідорікаво-сан?
Мацубара пішов взяти роздруківки замість мене.
Певно, щось сталося, тому він запізнюється.
Зрозуміло.
Йошіоки-сан сьогодні знову нема.
- Учителю. - Так?
А, ти...
Нішідзоно Акі.
Щодо Йошіоки-сан.
Вона не з’являлася від самої церемонії відкриття,
тож усі могли подумати, "хто вона взагалі така" і що вона дивна.
Я хочу, аби ви всі знали, що вона відчайдушно бажає ходити до школи.
Це все.
Добре.
Я не впораюся сама, треба покликати Акі.
Медсестри тут немає, тож дозволь мені...
Як ти почуваєшся?
Ум...
дякую тобі.
А ще...
вибач...
що завдаю клопотів.
Я була дуже щаслива
отримати вчора твій дзвінок, тому...
захотіла хутчіше тобі подякувати.
Вибач.
Йошіоко-сан.
Можеш мені дещо пообіцяти?
Що відсьогодні ти не будеш перенапружуватися.
Мацубара-куне...
А також...
Е?
Гадаю, тобі потрібно сьогодні побути ще вдома.
Твоя правда.
Так і вчиню.
Я вдома.
Тату, ти сьогодні рано.
Де Юіко?
Спить.
У неї піднялася температура.
Вона повернулася ще до початку уроків.
Бачиш?
Я ж казав, що ще зарано.
- Гей-гей-гей, Кьошіро. - Гм?
Пам’ятаєш того хлопця, який вчора дзвонив Юіко?
Так.
Той староста?
З приємним голосом.
Сьогодні він
допоміг Юіко, коли вона ледь не знепритомніла.
Тож Юіко вступила у квітучий період.
Саме так.
- Кажу вам, той хлопець — староста, тож він просто... - ...виконував свою роботу.
Правильно, тату?
Але ми маємо принаймні йому подякувати.
Певна, усі уже роззнайомилися одне з одним.
Що робити, якщо про мене пустили якусь дивну чутку?
Чи зможу я з ними поладнати?
Мацубара-куне!
Так?
Доброго ранку.
О, Йошіоко-сан.
Як твоє здоров’я?
Тепер уже краще.
Радий це чути.
Ем...
Йошіоко-сан?
Чи можу я...
приєднатися до тебе?
Так, звісно.
Наш президент ніколи не облишить це просто так.
Правда ж?
Певен, що так.
Цікаво, що задумав цей нахаба.
Жахливе порушення шкільних правил.
Як голова шкільної ради...
я спиню цей безглуздий цирк
заради учнівської автономії.
Я ж хвилююся за тебе.
Вибач.
Але Мацубара-кун дуже добрий.
І все ж, чому він приховує своє обличчя?
Хтозна.
Можливо, він соромиться свого обличчя?
Гей, Акі-чян, як тобі довжина моєї спідниці?
Не дивна?
Хіба тобі не цікаво знати, що за пакетом Мацубари, Юіко?
Це інтригує, але...
Можеш мені дещо пообіцяти?
Що відсьогодні ти не будеш перенапружуватися.
набагато більше я хочу говорити з ним і на інші теми.
Якось так?
Е?
Юіко?
Сподіваюся, Йошіока-сан швидко пристосується до нашого класу.
Маччян.
Краще про себе потурбуйся.
Е?
А що не так?
Ми з тобою ходили до однієї середньої школи, тож я тебе знаю.
Але інші...
- Га? - Бачиш?
Інші досі не знають, як ставитися до тебе.
Та коли ми обирали старосту...
Чи хоче хтось визватися сам?
Так, я хочу визватися.
Хтось іще хоче визватися?
Я також.
Я хочу взяти участь.
Розраховуємо на вашу люб’язність.
Я відчув, що всі прийняли мене.
Ні.
Ти їх просто приголомшив.
Он як.
А Мідорікава що?
- Вона дуже надійний партнер... - Я не про це.
Знаєш, Маччян.
Незвично, що дівчина тебе не боїться.
І правда.
Але Йошіока-сан теж ставиться до мене добре.
Я не кажу, що...
мені нецікаво про його паперовий пакет.
Тоді чому ти не спитаєш про нього в Мацубари?
Не те щоб я не хотіла спитати...
Радше... я не можу спитати.
Я не знаю його ситуації.
Можливо...
він має причину, аби не хотіти говорити про це?
Юкко, як і завжди, добра.
Але
оскільки я не така добра, як Юкко, і мені цікаво це знати,
дозволь мені з цим розібратися.
Е?
Ч-чекай! Акі-чян?!
Доброго ранку, Мацубара-куне.
Доброго ранку, Нішідзоно-сан.
Слухай,
чому ти носиш цю штуку?
Прямо в лоб.
Нішідзоно-сан!
А ти не хочеш знати, Мідорікава-сан?
Тож?
Що за цим такого стоїть?
Агов, жінко.
Ти чого наїжджаєш ні з того, ні з сього?
Ю-чян...
Каґая-кун, так?
Я лише намагаюся дізнатися побільше про мого однокласника.
Твій тон свідчить про зовсім інше.
Хіба не ти виявляєш недружелюбність до своєї однокласниці?
І як все так вийшло?
Га?
Усі дивляться?
Що мені робити...
у такій ситуації?
Ем...
Приємно познайомитися.
Я нарешті одужала від застуди.
Мене звуть Йошіока Юіко.
Я хочу з усіма подружитися.
Будь ласка, будьте добрі до мене!
Ем.
Моя улюблена їжа — удон!
Юкко!
Я напартачила!
Йошіоко-сан,
я теж сподіваюся на твою доброту.
Мацубара-куне.
Я також хочу
з усіма поладнати.
Така вже я людина, але, будь ласка,
наступний рік будьте добрі до мене.
Маччяне...
Мій улюблений удон... кіцуне.
(з солодким просмаженим тофу)
- Я теж його люблю. Він найкращий. - Згоден.
Маччяне!
Я вправний у іграх з м’ячем.
Мацубара-кун дуже класний.
Іще раз? Але це...
Наші очі щойно зустрілися!
Добре.
Ну, якщо ти вважаєш це його очима, то певно.
Але його форма і поведінка бездоганні.
Чому б тобі з ним не домовитися.
Краще запобігти, аніж потім розгрібати!
Ти що, не можеш відмити нормально?
- Боже. Знову ти? - Що?
Йошіоко-сан, щодо цього ранку...
Гм?
Ти порушила нашу обіцянку.
Е?
Ти обіцяла, що не будеш перенапружуватися.
Вибач.
Навіть не знаю, як мені спало на думку те сказати.
Про те, як ти любиш удон?
Забудь уже про це.
До речі, Мацубара-куне,
що хорошого в удоні кіцуне? - Мацубара-куне.
Маєш хвилинку?
Так.
Що ж, тоді.
Мідорікава-сан? Що таке?
Я хочу обговорити класний фонд, якщо ти не проти.
Ні, звісно, не проти.
- Річ у тім... - Даруйте!
Ось він.
Ще дивніший, ніж на фото.
Даруйте.
Ось він.
Ще дивніший, ніж на фото.
Мене звуть Хьодо Макото,
я президент учради. Приємно познайомитися.
Навзаєм.
- Я з першого року, класу С... - Не треба представлятися!
Я чув чутки про тебе.
Хлопець, який порушує шкільні правила. Це ти.
Якщо хочеш мати нормальне шкільне життя,
поясни перед усіма, що ти за людина.
Пояснити?
Ти ховаєш своє обличчя
за цією
дивною штукою.
Покажи нам нарешті своє обличчя.
Що ж ти робитимеш, Мацубара-куне?!